Mor!
Jeg husker ikke, at jeg blev kastet ud af bilen.
Jeg husker ikke det, du fortæller mig.
Jeg husker slet ikke ulykken.
- Erik Haraldsen. Vagthavende i dag. - Williamsen, Kathrine.
Lad os sætte os ned.
Jeg har din journal fra Oslo her. Det gør mig virkelig ondt.
- Bilulykken... - Jeg overlevede, som du ser.
- Piner det dig? - Om det piner mig?
Du kørte bilen, og du og din kæreste blev kastet ud.
Men jeres søn sad klemt fast i bilen.
- Og brændte inde! - Og det husker du ingenting af?
- Og din kæreste, Jon? - Han husker alt.
- Også at du er helt uden skyld. - Ja, men jeg føler alligevel skyld.
- Hvordan tackler han det? - Anderledes. Det var et uheld.
Du tog 21 sovepiller i går. Kalder du det et uheld?
Må jeg gå nu? Jeg skal nå et fly.
- Bliver du hentet af nogen? - Ja.
Hvem?
- Jon. Jeg skal hjem til Oslo. - Hvorfor må han ikke få det at vide?
Der er ikke noget at få at vide. Jeg lever fuldstændig som før.
Må jeg ikke nok være fri?
Det er meget stort for far.
Han skal synge til en koncert. Det er utrolig vigtigt for ham.
- Jeg vil ikke. - Det vil glæde ham, at du er der.
Kom nu, søde.
Angelica! Kom!
- Hav en god rejse. - Jeg vil ikke.
Det skal nok gå.
- Hallo. - Hej.
Er du her, eller sidder du fast et sted?
Fin kjole. Jeg har altid syntes, hvidt klæder dig godt.
Men du ved, hvad jeg mener om folk, der har solbriller på indendørs.
- Tæl til hundrede. Så kommer jeg. - Nej.
Kan du ikke bare komme frem, Jon?
- Bestil to glas vin til os. - Jeg er træt.
Tæl til hundrede. Så drikker vi vin sammen.
Måske er det ikke mig, du kan se. Måske vil du aldrig se mig igen.
Du... kom nu.
Hvad gør jeg nu?
Hiver i øreflippen, så den bliver rød. Ligesom når jeg bider i den.
Nej. Jeg hiver mig ikke i øreflippen. Du er her ikke. Jeg lægger på.
Mød mig i kapellet.
Jon, jeg gider ikke lege mere, og jeg skal ikke ind i noget kapel.
Kom til kapellet.
Jeg har stået lige bag dig hele tiden. Det er en anden, du ser på.
Hellige Guds moder...
Nu kan du slukke for respiratoren.
Jeg elsker din hals.
- Dine læber, din hud, dit hår. - Lad nu være, Jon.
Det vil jeg ikke.
"Kom, min elskede. Lad os gå ud på landet, lad os overnatte...
Lad os se, om vinstokken har sat skud.
Om knopperne har åbnet sig...
Dér vil jeg give dig min elskov."
"Over vore døre er alle herlige frugter."
Både gamle og nye, Kath...
Jeg kommer aldrig til at lægge det bag mig, sådan som du vil.
Jeg vil gifte mig med dig. Vil du gifte dig med mig?
- Det kan du da ikke mene? - Jo.
Her og nu. Jeg elsker dig.
Skal vi tage det fly?
Må jeg se, hvad du har i tasken?
Nå, det var sådan en. Pøj-pøj.
Kære publikum. Mine damer og herrer, før vi begynder, må jeg tilstå noget.
Jeg har bedraget Dem i alle disse år og ladet Dem tro, jeg var den bedste.
At jeg havde noget særligt, men det er rent bedrag.
Det var alt, jeg ville sige. De kan få pengene tilbage på vej ud.
Hvad skrev du i journalen?
- Jeg skrev det, som det var. - Som det var?
Plejer vi ikke at gøre det?
Og hvordan mener du så, "det var"?
Det ved du vel lige så godt som jeg?
Sig det.
At du ikke kunne redde hans liv.
Var det forkert?
Du kunne i det mindste sige tak.
Helliget vorde dit navn, komme dit rige.
Ske din vilje som i himlen således også på jorden.
Giv os i dag vort daglige brød.
Og forlad os vor skyld, som også vi forlader vore skyldnere.
Led os ikke ind i fristelse, men fri os fra det onde.
Thi dit er riget og magten og æren i evighed.
Amen.
Er du klar over, hvor mange møtrikker der er i et fly?
- Hvad? - 10.365.
Ja, det er jo en del.
Og hvad sker der, hvis nummer 18 ikke er skruet ordentligt i?
Den slags tjekker de hele tiden.
Hvem?
Teknikerne.
Der er sikkert en eller anden fyr, som har viet sit liv til møtrikker.
Altså mennesker som os?
Mennesker, som kan begå fejl.
Der er ikke noget at være bange for.
Vil du se efter tasken?
Hvor kender du Kathrine fra?
- Hvor kender du Kathrine fra? - Snakker du til mig?
- Ja. Spil nu ikke dum. - Jeg kender ikke nogen Kathrine.
Hvor kender I hinanden fra?
- Jeg vil gerne have et svar. - Jeg har tavshedspligt.
Hvad er du da? Justitsminister? Præst? Læge?
Elsker, måske?
- Det var sgu da utroligt. - Så svar mig.
Elskere har ikke tavshedspligt, så det må være en af de andre.
Einstein!
Spørg Kathrine. Hun har ikke tavshedspligt.
Nej, for satan! Av!
Her. Det er bare en rift. Det holder snart op med at bløde.
- Pres mere til. - Nej, du må ikke... Av!
Tak. Det er fint.
Beklager.
Okay. Ja.
Tak. Hej.
- Stig? - Hej.
Kom nu.
De har fundet et hjerte til mig.
Nu bliver mor oldgammel. Sikkert 100 år.
Lige så gammel som en gammel heks.
Angelica, søde skat. Flyet letter snart.
Er der noget, du har lyst til? Vil du have chokolade?
- Vil du have en is? - Jeg håber, at flyet styrter ned!
Selvfølgelig styrter det ikke ned. Det skal nok gå rigtig godt.
Jeg håber også, at flyet styrter ned.
Jeg hedder kaptajn Pettersen. Velkommen om bord på 762 til Oslo.
Vi flyver igennem et kraftigt skydække nu, -
- men når vi kommer op i marchhøjde, er vejret fint.
Jeg hedder kaptajn Pettersen.
Velkommen om bord på dette fly til Oslo Gardermoen.
Vi flyver igennem et kraftigt uvejr, -
- men vi er snart oppe i marchhøjde, og der er vejret fint.
I Oslo er der sol, blå himmel og en temperatur på 10 grader.
- Hej. Vil du have nogle tegnesager? - Tak.
Glæder du dig, til vi er fremme?
- Er der noget, jeg kan hjælpe med? - Ja. Vil du tage min hvide taske ned?
- Mobiltelefonen! - Ja, selvfølgelig.
Whisky?
I har redigeret i mit billede. Frækt. De andre kan godt finde ud af det.
Sørg for, det ikke sker igen.
Ja. Hav det godt.
- Du følger efter mig. - Ja, selvfølgelig.
Jeg har ingen tid at spilde. Hils på Tim fra The Guardian.
Hej. Det er en stor ære.
Han render i hælene på mig som en hund.
Jon har en fremragende lugtesans. Han kan lugte blod.
Det rette sted på rette tid.
Du glemte det allersværeste. Tålmodighed.
Tid, sted og tålmodighed.
Jeg så, at du foldede hænderne, da vi lettede?
- Undskyld. Jeg trænger mig på. - Det er i orden. Hvad så du mere?
- Ikke noget. - Min mund, ikke?
Jeg bad en bøn om, at det gode skal sejre til sidst.
Okay.
Hvad har du lavet i Stockholm?
Jeg har været i kloster. Det var vældig fint.
- Skal nonner ikke have dragter på? - Jo.
Men jeg afgav ikke nonneløftet, så jeg blev aldrig nonne.
- Hvad har du lavet i Stockholm? - Opereret 265 mennesker på et år.
Jeg er kirurg. På Nordens største traumeafdeling.
Hvorfor var du hos ham lægen?
- Hvad? - Ham lægen som sidder derovre.
Jeg ved det.
Jeg interviewede ham.
- Til hvad? - Til bogen.
- Sagde han, at du var intelligent? - Han sagde nok.
- Nok? Om hvad? - Jeg spurgte ham om visse ting.
Hvorfor spørger du ikke bare mig?
Hvad sagde han så? At tiden læger alle sår?
Sekund for sekund med små sting på et lille broderi, man kan hænge op.
Hvad ville du have sagt, Jon?
Ved du, hvad jeg ville have sagt, hvis du havde spurgt mig?
At der findes et før, et efter og et nu.
- Så det ville du have sagt? - Helt præcist. Her og nu.
Men jeg snakker om dem, som er levende. Sådan nogle som os.
Vi flyver ind i kraftig turbulens. Spænd venligst sikkerhedsbæltet.
Hjælp! Jeg vil ud! Hjælp, jeg vil ud!
Smerten og døden er ikke farlig.
Det er din reaktion, som er afgørende.
Nej. Nej!
Har du mine sovepiller?
Kath?
Jeg bærer dig gerne i seng, men ikke på grund af sovepiller.
Kan du ikke bare svare ja eller nej?
Vi er nu ude af turbulensen, -
- og vi håber, De vil nyde servicen om bord.
Hej. Sådan en havde jeg også, da jeg var lille.
- Min far skal have den. - Det bliver han glad for.
Nej, det bliver han ikke.
Hvorfor ikke det?
Han har forladt os. Han kan ikke længere lide os.
- Han kan ikke længere lide din mor. - Jo! Det ved du ikke noget om!
- Hvor gammel er du? - 11.
De sidste fire år har jeg drukket temmelig meget.
Nu er jeg begyndt at tage piller. Altså ikke for alvor, ikke sådan...
Og så har jeg haft sex med andre damer.
- Ret mange, hvis jeg skal være ærlig. - Du er klam!
Ved du, hvad jeg tror?
Jeg tror, din far bare blev skideked af det liv, han havde.
Jeg håber, flyet styrter ned! Så behøver jeg ikke besøge far.
Kan du se alle de mennesker her? De findes faktisk.
Det er ikke kun dig, som vil have is.
- Alt handler ikke om dig. - Heller ikke om dig.
Man kan ikke altid få det, man vil have.
Men du er heldig, for én ting står altid fast:
- Fædre holder af deres døtre. - En whisky, måske?
- Er det din kæreste? - Nej, det her er min kæreste.
Tak.
Vi siger tillykke til vores yngste kirurg, Erik, som fylder 35 år i dag.
Erik længe leve. Hurra, hurra, hurra, hurra!
28-årig mand, lastbilkollision.
Punkteret lunge, maveblødninger og flere fodfrakturer.
Undskyld.
Jeg bliver ikke så bange, hvis jeg synger.
- Hvad med de pårørende? - Jeg har ikke fået fat i nogen.
Det lå på toiletgulvet.
Det er min eksmand. Fra dengang vi var nygifte.
Han døde i går.
Det er skrækkeligt.
Han er blevet kørt på sygehuset nu.
Hans bil blev kørt over af en lastbil. Han må jo være...
Jeg lægger det i Guds hænder.
Elise, hvor længe er det siden, du var uden for klosteret?
Vi skal alle ud og mødes med folk.
- Så jeg skal tage på sygehuset? - Nej.
- Men du skal lytte til Guds røst. - Jeg lytter da til Gud.
Det er ikke så enkelt.
Det er ikke bare at se op mod Himlen.
Hvad mener du?
Klosteret er ikke et tilflugtssted.
Kaster du mig på porten?
Jeg siger bare, du skal turde at mærke efter overalt i dig selv.
Det er ikke sikkert, du går til grunde.
Der er liv.
Og død.
Det er ikke smerten og døden, som er farlig.
Det er din reaktion, som er afgørende.
Det er Guds røst, Elise.
Kend din styrke, du søde og vidunderlige menneske.
Blodtrykket stiger.
- Han har hjerneblødning. - CT?
Trykket er for højt. Gør klar til kraniotomi.
- Han er meget ustabil. - Jeg kan ikke stoppe blødningen.
Vi må lukke.
Forbered en respirator på Intensiv.
Selvom vi er skilt, bad de mig afgøre, om respiratoren skulle slukkes.
Er det normalt? Er det?
Ja, det er normalt. Sådan er proceduren.
Han har et godt hjerte, som et andet menneske har brug for.
Hvordan gør I? Trækker I bare stikket ud?
- Må jeg ikke nok slippe for det her? - Vi mener at vide, hvad der er bedst.
Hvis du ikke har en bestemt holdning, så...
Jeg snoede mig ud af det. Jeg kunne ikke bestemme, om han skulle dø.
Han var allerede død.
Når de overordnede styringssystemer i hjernen ødelægges, -
- kan man opretholde de vigtigste funktioner. Men kun i en kort periode.
24 til 48 timer, så er det slut.
Det er det kun Gud, som ved.
- Jeg vil blive hjemme en tid. - Hvorfor det?
"Hvorfor det?" Jeg troede, du ville blive glad.
Jeg troede, du ville sige: "Skønt, at du kan blive lidt hjemme."
- Skønt, at du kan blive lidt hjemme. - Hvad er der?
- Hvem er hun? - Hvem? Hvem?
- Spil nu ikke dum. - Jeg ved ikke, hvad du snakker om.
- Hende, du har taget billeder af. - Jeg har taget mange billeder.
Men hvorfor er hun så glad?
Det ser ud, som om hun kunne lide dig.
Ja. Måske kunne hun rigtig godt lide mig. Går det dig på?
Går det dig på, hvis jeg godt kunne lide hende?
Må jeg ikke synes godt om folk? Eller om glade kvinder?
Er det hende, du mener?
Se. Jeg ved ikke længere, hvem hun er.
Se. Kan du genkende hende?
Tak.
Vi styrter ned! Vi styrter ned!
Vi har en nødsituation. Hold sikkerhedsbælterne fastspændte.
En af motorerne er eksploderet. Bevar roen, og bliv siddende.
Tag maskerne på!
Jeg beklager den bratte nedstigning, men vi er nu i sikker højde.
De kan tage maskerne af nu.
Der er kraftig turbulens hernede, men situationen er under kontrol.
Hej. Jeg ville virkelig ønske, at du tog telefonen nu.
Jeg tror, der er noget galt med flyet.
Jeg tror ikke, jeg kommer hjem.
Jeg vil bare sige, jeg godt ved, at jeg har været...
Jeg har været et dumt svin.
Jeg har været dig utro, og jeg vil sige, at det ikke har betydet noget.
Jeg elsker dig.
Jeg elsker dig så ufattelig højt.
Du må sige til stumpen, at jeg også elsker hende. Okay?
Sig, at jeg elsker hende ufattelig højt.
Mor!
Rør mig ikke!
Jeg blev ikke kastet ud af bilen.
Det var kun dig, som blev kastet ud af bilen.
Bar du mig ud af bilen? Svar mig.
Svar mig. Du lod ham dø? Du lod Mikael brænde inde? Svar mig!
Jeg har ventet på, du kunne klare at høre det.
- Du har hele tiden løjet for mig! - Nej.
Slip mig.
Aldrig. Jeg slipper dig aldrig.
Elise, der er noget, jeg må fortælle dig.
Jeg fejlvurderede en patient.
Jeg troede, jeg havde set alt.
Jeg troede, jeg havde det fulde overblik over patientens tilstand.
Jeg har altid fuldt overblik over patientens tilstand.
Jeg har begået en fejl.
Jeg så kun en punkteret lunge og de indre blødninger.
Jeg opdagede hjerneblødningen for sent.
Det er mig, som skal sige den slags, men det gør jeg ikke.
Du redder liv, Erik.
Så må man i sagens natur også miste nogen. Det må du leve med.
Nej. Skomagere kan lave fejl, en parkeringsvagt kan lave fejl.
- Men det må vi fandeme ikke! - Det i går kunne ske for alle.
Hvem tror du, du er? Gud?
- Jeg tager nogle dage fri. - Tag dig nu sammen, for helvede.
Desuden har han et prima hjerte.
Vi er måske guder alligevel.
Ved du, hvor fantastisk det er?
Når der ligger et menneske, og man ved præcis, hvad man skal gøre?
Hvert snit som skal lægges, hvert sting som skal sys.
Det er en oplevelse, som er helt rock'n'roll.
Jeg begik en fejl. Jeg kan ikke operere igen.
Du havde gjort det samme om igen.
Hvad mener du?
Du havde reddet mig først om igen, havde du ikke?
- Sådan må du ikke spørge. - Jo, jeg må.
Er jeg for retten nu?
Hvad skal jeg sige?
At jeg kunne have reddet jer begge? At Mikael ikke skulle leve uden dig?
Det var ikke en beslutning. Det var instinkt.
Elise? Jeg fik ikke fortalt dig det, jeg ville sige.
Du må høre på mig.
Vidste du, at...
Vidste du, at hjertet er en helt ufølsom muskel på 300 gram?
- Det passer da ikke. - Jo, det gør.
Hør på mig, Kath. Det på kameraet fra Libanon...
Vil du ikke tage et billede af mig?
Hun er ikke så glad længere.
Der var ikke noget tilbage af hende.
Hun var det forkerte sted på det forkerte tidspunkt.
Vi begynder snart nedstigningen til Oslo.
Vi forventer en normal landing selv med én motor.
Jeg havde det egentlig rigtig godt i klosteret.
Jeg følte mig lykkelig. Min krop var som en ufølsom muskel.
Det er den ikke længere.
Kan du ikke operere mig tilbage?
Jeg vil være en ufølsom muskel.
Ved du, hvad der ligger i rummet deroppe?
Et hjerte.
Det har kun fire timer til at finde en ny krop.
Jeg så engang sådan et hjerte i Gaza.
Det havde tilhørt en amerikansk fotograf.
Ingen ville have det.
Jeg er bange.
Hvordan mon Svend havde det, da han lå der med alle de ledninger?
Kan man mærke, når respiratoren slukkes?
Nej.
- Spænd bæltet. - Nej, jeg får klaustrofobi.
Det hele er min skyld.
Spænd bæltet, så er du sød.
Det eneste, som hjælper, er troen på, at det gode sejrer til sidst.
Tror du på det?
- Spænd det. - Tror du, det gode sejrer til sidst?
- Du skal spænde sikkerhedsbæltet. - Svar mig. Tror du på det?
Nej, det må du ikke!
Nej!
Se på mig. Det skal nok gå.
Det skal nok gå.
Sæt dig ned. Sæt dig ned!
Hovedpulsåren er skadet. Hent nødhjælpskassen, bandager, håndklæder.
Du skal ligge stille.
Det skal nok gå.
Du redder liv, Erik. Så må man i sagens natur også miste nogen.
Det skal nok gå, Elise. Alt bliver godt igen.
Bed kaptajnen om at tilkalde en ambulance.
Hvis det ikke går godt, må du love mig noget.
Det skal nok gå.
Ring til ham, som kørte lastbilen.
Du må sige, det ikke var en ulykke. At Svend ville dø.
Han har altid været sådan.
Han forsøgte at begå selvmord mange gange, mens vi var gift.
Lastbilchaufføren gjorde det, jeg ikke kunne gøre.
Han hjalp Svend med at dø. Svend ville dø.
- Tag min hånd. - Jeg går ingen steder.
Ja, vi skal vel have noget at spise? Det ordner jeg.
Nu kommer hjertet.
Så tager vi det nye hjerte.
Det ser stærkt og fint ud.
En sushi-menu, tak.
Det billede tog du bare en uge før, han døde.
Da vidste han ingenting.
Jeg vidste ingenting, du vidste ingenting.
Jeg orker ikke længere det her.
Jeg vil bare leve.
Jeg valgte at redde dig ud først.
Det føles som en forbrydelse at elske dig.
Oversættelse: Malene Hollnagel Scandinavian Text Service 2011